Ce?
-Nu știu. Prea mică, prea ușoară. -O să fie zdrobit. Ucis.
Nu. Am găsit alt fel de a încinge oțelul. E mai subțire, mai ușor...
...dar la fel de puternic.
Ce sunt astea?
Însemnele atelierului meu dacă vreun alt cavaler ar admira armura.
Răsucește și îndoaie. Simte mișcarea.
-Dar în cele din urmă voi fi lovit. -Și apoi moartea.
Ai cel puțin curajul să o încerci?
Te simți bine?
N-am simțit nimic.
-Cine-i cavalerul acela? -Piers Courtenay.
A adunat taxele de pe pământul lui de 3 ori anul ăsta să plătească pentru turneu.
Oamenii lui flămânzesc în timp ce el e la banchet.
Probabil e adevărat.
Ulrich! Ulrich! Ulrich! Ulrich!
Ulrich von Lichtenstein.
Contele Adhemar...
...fiul lui Philippe de Vitry...
...fiul lui Gilles...
...stăpân al companiilor libere...
...apărător al enormei sale bărbății...
...un exemplu strălucitor de cavalerism...
...și șampanie.
Bună treabă!
Bravo!
Urmărește-i fiecare mișcare a lui Adhemar. Vom găsi o slăbiciune.
Ei, Colville pare în formă.
--suveranul meu...
...al doilea fiu al lui Sir Wallace Percival.
E onoarea mea cea mai profundă--
Onoarea cea mai profundă să vă prezint....
Este Edward, domnul meu. Sunt siguri de asta.
--ilustrul Sir Thomas Colville!
Adhemar s-a retras.
Să te retragi așa înseamnă un singur lucru.
Suveranitate.
Să văd ce pot afla.
Pregătește-te să cobori steagul.
Nu, nu. Nu încă. Așteaptă, ascultă.
Muzicieni, anunțați.
-Trebuie să vorbesc cu stăpânul meu. -Atunci mergi.
Vezi dacă poți bate a doua venire.
Așteaptă! Așteaptă!
Colville este Edward, Prințul Negru, viitor rege al Angliei.
E deghizat ca și mine, deci poate concura.
N-a întâlnit adversar să nu-l învingă sau oraș să nu-l cucerească.
Suntem englezi! Știm cine este!
-Trebuie să te retragi. Spune-le, Geoff. -Absolut!
Lancea.
Dă-mi lancea.
Lancea!
Oh, mătușa mea zburdalnică.
Meciul este egal.
Ești nebun? Ai pus în pericol un membru al familiei regale.
El se pune singur în pericol.
Bună luptă, Sir Ulrich, ca la Rouen.
La fel și a ta, prinț Edward.
Mă cunoșteai?
Și tot ai participat?
-Nu e în firea mea să mă retrag. -Nu. Nici a mea.
Deși se întâmplă.
Da, se întâmplă.
-Mult noroc. -Și ție la fel.
Câștigătorul turnirului și campion al turneului...
...Ulrich von Lichtenstein.
-Topește-o, vinde-o, fă ce vrei cu ea. -Da, Maiestatea Voastră.
Ești campion!
Nu sunt campion până nu-l înving pe Adhemar. S-a retras.
Sir Ulrich.
-Spune-mi ce vei purta diseară. -Nimic.
Vom face senzație, căci mă voi îmbrăca să mă asortez.
Nu te saturi să tot pui haine pe tine?
Vorbește despre scoaterea lor.
O floare e tot atât de bună ca petalele ei, nu?
O floare nu e bună la nimic.
Chiar așa?
Nu poți mânca o floare. Nu-ți ține de cald.
Și un trandafir n-a dat jos vreodată un cavaler de pe cal, nu?
Ești doar o fetiță prostuță, nu-i așa?
Mai bine o prostuță cu o floare decât un prostuț cu un cal și un băț.
La revedere.
Se numește lance.
Bună.
-Am răspunsul. -Ce?
Adhemar a fost chemat înapoi la companiile libere.
Edward a ordonat-o. Ar putea lipsi tot sezonul.
Întâi Jocelyn și acum Adhemar.
Bine făcut.
Da, bine făcut.
Rezultatele turneului, domnul meu.
Ulrich.
-Geoff. -William.
Trebuie să scriu o scrisoare.
''Dragă Jocelyn.'' Nu. ''Draga mea Jocelyn.''
Mai bine.
''Mi-e dor de tine.''
Asta a fost rău?
Ei, tu hotărăști, serios. Sunt funeraliile tale, am vrut să spun scrisoarea ta.
-Spune ceva despre sânii ei. -Ți-e dor de ei.
Sânii ei?
Da, ai putea, dar eu m-aș uita mai sus de sânii ei.
Mi-e dor de gâtul ei?
Și mai sus. Spre ceruri.
Luna. Sânii ei nu erau așa impresionanți.
Luna? Luna.
''E ciudat să mă gândesc...
...că nu te-am văzut de o lună.
Am văzut luna nouă, dar pe tine nu.
Am văzut zori și amurguri, dar nu și frumoasa ta față.''
Asta e foarte bine.
Am cunoscut o fată cândva care....
Mi-a zdrobit inima. Am spus că bucățile--
''Bucățile inimii mele zdrobite pot trece prin urechile unui ac.''
Scrie ca și cum aș fi murit.
Da, doamnă. Și el moare.
Gătea pentru Ducele de York.
Mi-e dor de ea cum îi e soarelui de floare.
''Îți duc dorul ca soarele florii.
Cum duce soarele dorul florii în inima iernii.
În lipsa frumuseții către care să-și îndrepte lumina...
...inima se întărește ca lumea înghețată în care m-a trimis absența ta.''
''Urmează să concurez în Paris.
Îmi va părea gol și rece dacă tu nu ești acolo.''
Îmi place.
Și acum, finalul.
Cu ''speranță.''
Dragostea ar trebui să se încheie cu speranță.
Soțul meu, Domnul să-l odihnească...
...spunea ceva ce nu voi uita.
''Speranța mă conduce. Ea--''
''Ea mă ajută să trec prin zi și mai ales prin noapte.
Speranța că după ce dispari din vederea mea...
...nu va fi fost ultima dată când te voi fi văzut.''
Și încheie cu:
Cu toată dragostea pe care o am...
...William.
Vrei să spui, Ulrich.
Cu toată dragostea pe care o am...
Rămân al tău,
cavalerul inimii tale.
Stă-- stăpânul meu spera că vei avea ceva să-i dai în schimb.
Wat.
Spune-mi, ai văzut-o? A citit scrisoarea?
Da, și da.
Și?
Vine la Paris!
Ți-a dat ceva pentru mine în schimb? O scrisoare? Un gaj?
Dacă mi-a dat un gaj? Mi-a dat.
Uh, adică, hm....
Ei, ce e? Dă-mi-l.
Da!
La naiba, da!
Ea-- Pentru că ea-- Asta înseamnă că ea-- Da!
Cincizeci.
E un număr rotund și frumos.
Scuză-mă.
Se zvonește că un francez, nu Sir Ulrich, va câștiga turneul.
Dar pariul e de 50 de florini.
-Asta e tot ce avem. -Dacă am avea 60, asta ar fi.
Ulrich contra fiecărui francez de aici?
A câștigat patru turnee la rând. Și Adhemar nu e aici.
Mă uit și eu la blazoane. John Beaumont e aici.
Contele Theobald, Philip de Burgundia-- toți campionii francezi.
Englezii nu vor câștiga...
...acest turneu francez.
Picioarele englezilor se clatină pe acest pământ francez.
Lasă gura, bine?!
Haide, Roland. E un pariu bun. Câștigi și-mi pot cumpăra taverna mea.
-Aș putea scrie tot timpul. -O forjă pentru mine.
Și pentru că vinul francez e prea mult pentru pântecele engleze.
Ascultă, sunt uite așa de aproape, amice. Mă jur pe Dumnezeu, Quasimodo!
Tot ce vreau e să merg acasă, și am destul pentru o sută de călătorii.
Și cel mai important, pentru că și Papa e francez!
Papa poate e francez, dar Isus e englez. E rândul tău.
Nu va pierde când prințesa îl privește.
E blond! E enervat!
Te va vedea pe liste! Lichtenstein! Lichtenstein!
E blond! E bronzat! Vine din Gelderland!
Gelderland!
-Crezi că va veni? -La fel de sigur ca răsăritul.
Îți plac catedralele.
Am venit pentru confesiune.
Și pentru vitralii.
O izbucnire de culoare într-o lume cenușie.
Nu crezi?
Este frumos.
Și eu simt la fel pentru scrisoarea ta.
Spune-mi.
Spune-mi cuvintele acelea.
Voi câștiga acest turneu pentru tine.
Poftim?
Voi câștiga acest turneu în numele tău. Voi învinge fiecare cavaler pentru tine.
Frumusețea ta se va reflecta în forța brațului meu și în faldurile calului meu.
Wow.
Serios?
Serios? În faldurile sale?
Vreau să aud poezie, Ulrich.
Ei, nu sunt gata.
Eu sunt. De ce trebuie ca totul pentru o femeie să meargă după programul unui bărbat?
Păi, ziua unui bărbat e mai plină, și...
...are mai multe cereri pentru timpul său.
-Chiar așa? -Da.
Poate.
Nu?
Eu cer poezie...
...și când o vreau eu. Și eu o vreau acum.
Sânii tăi...
...sunt sub gâtul tău....
Jocelyn, cum îți pot demonstra dragostea mea? Cum?
-Mă întrebi cinstit? -Da.
Dacă ai vrea să-mi demonstrezi dragostea ta...
-...dă tot ce ai mai rău. -Mai rău?
Ce vrei să spui?
În loc să câștigi ca să mă onorezi cu buna ta reputație...
...fă contrar caracterului tău și greșește.
-Să greșesc? -Pierzi.
Dacă pierd demonstrez că sunt un învins.
Greșit. Să pierzi e un test mai bun al dragostei tale.
Să pierzi ar contrazice amorul tău propriu.
Ar arăta ascultare pentru iubita ta și nu pentru tine!
-Serios? -Femeie, shh!
Nu-mi spune mie ''shh'' și lasă-l în pace! Acum pleacă! Du-te!
Care e răspunsul tău?
Nu voi pierde.
Atunci nu mă iubești.
Protectorul Fecioarei Italiene...
...lancea care a îngrozit Franța...
...hărțuitorul lui Paraser!
El le-a arătat iadul la La Rochelle!
Biciul Domnului Dumnezeul nostru!
Unicul, singurul...
...Sir Ulrich...
...von Lichtenstein!
Doamne, ce bun sunt!
Faldurile calului lui.
Poate de unde vine el asta înseamnă dragoste.
Ce faci?
-Pierd. -Nu înțeleg.
Nici eu.
Mă iubește.
Ești orb?
-Ai văzut steagul? -L-am văzut, bine?
Știu.
Te prefaci pentru o victorie mai dramatică.
Uite, Jocelyn mi-a spus să pierd ca să-mi demonstrez dragostea.
-Mai degrabă erai orb. -Nu fi prost, Will.
-Orice femeie vrea dovezi, asta e tot. -Dovezi a ce?
Nu avea picioarele desfăcute degeaba.
-Nu i-am desfăcut picioarele. -Atunci de ce facem asta?!
Pentru că!
Pentru că...
...o iubesc.
-O să pierd totul! -De asta se cheamă joc de noroc.
Durere! Uite-ți durerea!
E foarte romantic, totuși.
Ești femeie sau fierar?
Câteodată sunt amândouă.
Ooh, asta doare!
Pune-l jos.
Nici un cavaler nu s-a detașat în câștigător.
Dacă tu câștigi meciurile rămase iar oponenții tăi pierd meciurile cheie...
...ai putea ajunge în semifinale sau în finală.
-Cel puțin armura și-a arătat valoarea. -Și iubirea ta?
Asta ai dovedit-o?
Wat, îți amintești biserica atunci când erai mic. Frica, pasiunea.
Așa mă face ea să mă simt.
Și de asta, îmi spun rugăciunea pentru Jocelyn și nu pentru altcineva.
William, asta e blasfemie.
Atunci pot arde în iad.
Retrage-te.
Pierde în felul ăsta. Nu te mai pedepsi.
Oh, Roland.
Doamna mea îți trimite acest mesaj. Dacă o iubești--
Știu, știu, trebuie să pierd. Nu se uită?
Spune că dacă o iubești, nu vei mai pierde.
Spune că dacă o iubești, vei câștiga acest turneu.
Iat-o, întruchiparea dragostei. Venus a ta.
Și cum o urăsc.
-Nu le înțeleg pe femei. -Nici eu, dar ele ne înțeleg pe noi.
Poate nu pe tine.
Da!
Femei, da?
Patruzeci și opt...
...patruzeci și nouă...
...și cincizeci.
Mulțumesc, domnilor. A fost o plăcere să fac afaceri cu voi.
Caută-ne dacă ești în Londra, poate la campionatele mondiale.
Nu fi așa trist. Uite, fac cinste cu o cană.
E rapid, e nostim și face o groază de bani, Lichtenstein!
Guinevere vine la Lancelot.
Învelește-l bine, doamna mea.
Învelește-l bine.
Ți-am simțit lipsa la banchet.
"Noi"?
Eu.
Jocelyn.
Premiul tău.
Premiul meu.
Nu sunt vrednic de un premiu..
Atunci cine este?
Camerista mea spune că uneori valeții tăi...
...te strigă William.
Așa este, Sir Ulrich?
Da.
Așa este.
Numele tău nu are importanță pentru mine.
Doar să pot să te știu al meu.
Dar, Jocelyn, eu sunt al tău.
La naiba, fată.
Ai nevoie de un chirurg.
A fost. A spus că voi trăi, deși după cum mă simt nu pare.
Oh, William. Durerea asta e din vina mea.
Da, este.
Deși...
...tatăl meu...
...m-a învățat să accept răul...
...împreună cu binele.
Binele de care vorbești tu.
Va fi tot din cauza mea.
Cât a trecut de când nu v-ați întors? Am fost plecat doar 6 luni.
Doi ani, la mine.
Trei ani.
Cinci. Cinci ani lungi.
William?
Doisprezece.
Doisprezece ani.
Urmează să fie ucenic?
Cât timp?
Șapte ani.
Sir Ector?
Eu sunt tâmplarul. Am vorbit lângă stadionul din Londra.
Oh, da. Îmi amintesc.
Acesta e băiatul?
Vino mai aproape, fiule. Lasă-mă să mă uit la tine.
Fii atent la aia, Roland!
Ți-e frică de mine, băiete?
Ai majoritatea dinților?
Arată-mi brațul. E puternic?
Ei, e o sperietoare pe jumătate moartă de foame.
Dar are spirit.
Îți pot arăta lumea largă plină de aventură...
...și minuni la care nu visezi încă.
Poți să-mi înșeuezi calul și să-l conduci?
Ei, haide. Spune-i la revedere tatălui tău.
E un cavaler adevărat, William. Privește și învață tot ce poți.
E tot ce pot face pentru tine, fiule.
Acum du-te și-ți schimbă soarta și du o viață mai bună decât mine.
Roland, arată-i îndatoririle băiatului.
Tată? Mi-e teamă. -De ce?
Nu voi mai ști drumul spre casă.
Nu fi prostuț, William. Doar lasă-ți pașii să te conducă.
Londra.
Să te auzim, Londra!
Ulrich! Ulrich! Ulrich! Ulrich!
-Adhemar e aici. S-a înscris. -S-o fi plictisit de război.
Nu, Prințul Negru i-a ordonat-o. A trebuit să-și dizolve armata.
Se distrau, jefuind oraș după oraș.
Tâlhăreau, omorau, jefuiau biserici.
Comiteau cele mai vechi păcate în cele mai moderne feluri.
În fine, ne vom întâlni iar față în față, Sir Ulrich.
Și la Campionatele Mondiale.
Așa cum ți-am mai promis-o...
...mă vei privi stând întins pe spate.
Lasă trecutul să moară.
Te-ai descurcat bine în lipsa mea, pe teren și în afara lui, mi s-a spus.
Ai câștigat trofee, cai, femei.
În ordinea asta le pui?
În general, cu unele excepții.
Frumoasă, nu-i așa?
Un adevărat trofeu de rasă pur-sânge, nu crezi?
-Vorbești de ea ca de o țintă. -Și nu asta e?
Nu.
Ea este săgeata.
Am început negocierile cu tatăl ei.
O voi face mireasa mea.
Va fi înșeuată...
...și pusă pe mantia mea.
Țintă sau săgeată, nu contează.
O voi avea.
Ulrich! Ulrich! Ulrich!
-Cum l-ai bate? -Cu un băț, în timp ce doarme.
Dar pe un cal? Cu o lance?
Omul ăsta e invincibil.
Bună.
-Tu ești Sir Ulrich von Lichtenstein. -Da.
Ești cavalerul meu favorit. Când ne luptăm, mereu spun că sunt tu.
Ce cauți în Cheapside? Nu e nici o paradă azi.
Poți să ții un secret?
M-am născut în Cheapside, chiar după colțul ăla.
-Adevărat, Sir Ulrich? -Adevărat.
Eu trăiesc chiar acolo.
Câți ani ai?
-Nouă și jumătate. -Nouă și jumătate.
Mă întreb dacă mai ții minte un om, deși a murit de mult.
Era înalt ca un cavaler. Numele lui era John Thatcher.
-Desigur că mi-l amintesc. -Serios?
Da. Încă trăiește acolo.
Câteodată îl vedem stând la fereastră, dar nimeni nu știe de ce.
Ce vrei să spui?
E orb, domnule.
E cineva acolo?
Dacă ai venit pentru plasă, nu e gata. Vino mâine.
Cine ești?
Un cavaler.
Numele meu... este Ulrich.
Ulrich? Aud numele ăsta strigat de pe stadion.
Ce treabă ai aici?
Îți aduc veste, Meștere Thatcher.
Veste de la fiul tău.
De la William al meu? Păi, intră, domnule.
Ce veste? Trăiește?
Da. Trăiește.
O duce foarte bine.
A vrut să știi...
...că și-a schimbat soarta până la urmă.
Și și-a lăsat picioarele să-l conducă?
Și-a găsit în fine drumul spre casă?
Da.
Tată.
Oh, William. Oh, băiatul meu.
Aș vrea să-l întâlnesc pe acest Wat. Și pe Roland.
Îi vei întâlni, tată.
Dar femeile? E una anume sau mai multe?
E una anume.
Aș vrea s-o întâlnesc și pe ea.
Gaura asta nu se face, tată.
-Nu în camera unui tâmplar. -Se potrivește unuia orb.
Ei, și eu sunt tâmplar.
O s-o repar eu.
Viu. Credeam că e mort, ceea ce era o nebunie...
...pentru că era și foarte puternic. Foarte puternic.
-Geoff. -Jocelyn.
Ziua e din ce în ce mai bună.
A murit cineva?
Sir Ulrich von Lichtenstein.
Adhemar...
...te-a urmărit noaptea trecută. În Cheapside.
L-a văzut pe tatăl tău.
Will, mi-au cerut actele tale.
Te așteaptă la arene să te aresteze.
Douăsprezece gărzi regale.
-Te vor pune în butuci. -Dar lupt cu Adhemar în cinci minute.
Nu, ești penalizat. Deja au marcat scorul.
Pune șeile pe cai. Pot să-ți aresteze bagajele, nu pe tine.
Stai.
Ei, ce crezi...
...acum când știi ce sunt?
Să aflu ce ești, William, ar dura o viață.
Una pe care sunt dispusă să mi-o dau. Dar acum trebuie să fugi.
Fugi, și voi fugi cu tine.
Jocelyn, nu pot fugi.
Sunt cavaler, și mă voi lăsa în voia sorții!
În inima ta, nu pe hârtie. Și pentru ei contează hârtiile!
William, te iubesc.
Te iubesc. Pe tine.
-Nu te voi vedea în butuci. -Dar mă vei vedea fugind? Nu!
La naiba cu mândria ta, William.
Numai tu nu te vezi fugind.
Mândria e singurul lucru pe care nu mi-l pot lua!
Ba ți-o pot lua. Pot și o vor face.
Oh, o vor face.
Dar dragostea nu o pot lua.
Și unde vom trăi?
În cocioaba mea?
-Cu porcii înăuntru iarna? -Da, William, cu porcii.
Cu porcii.
Săracul se poate căsători din dragoste.
Jocelyn, vorbești de ceea ce nu știi!
William, te implor.
Te rog.
Fugi. Fă-o pentru dragoste.
Roland, tu m-ai vedea fugind?
Și tu, Geoff?
Și eu o doresc, cu toate bucățelele inimii mele.
Wat? Tu și eu? Nu suntem fugari.
Da.
William, astăzi suntem.
Fugi, William.
Nu voi fugi!
Sunt un cavaler.
Ei, băieți...
...toate lucrurile bune se sfârșesc.
Să le sfârșim împreună.
Coboară din această poziție de onoare.
Am venit să concurez.
Ai venit să fii arestat.
Bine!
Cel ce se chinuie să atingă o stea...
...deseori se împiedică...
...de un simplu pai.
Ai fost cântărit.
Ai fost măsurat.
Și ai fost găsit dornic.
Ori pierzi una, ori alta...William.
În ce lume ai fi putut oare să mă învingi?
Pleacă, Roland.
Lasă-i să mă ia.
Domnul să te iubească, William.
Și eu.
Plecați! Împrăștiați-vă!
Sau vă lovesc!
Isus din Nazaret și sfânta lui mamă...
...Fecioara Maria îmi sunt martori, vă rănesc!
O să vă rup! Pumn! Durere!
O să lovesc cu pumnul și o să vă rup! Durere! Multă durere!
Am încurcat-o.
Ascultați-mă!
Ce pereche facem, nu?
Amândoi încercăm să ascundem cine suntem.
Amândoi incapabili s-o facem.
Oamenii tăi te iubesc.
Dacă n-aș ști nimic altceva despre tine, asta ar fi destul.
Dar de asemenea ai luptat când ar fi trebuit să te retragi.
Și asta e cavaleresc.
Dați-i drumul.
Poate părea de origine umilă...
...dar istoricii mei personali au descoperit...
...că se trage dintr-o veche linie regală.
Ăsta e cuvântul meu.
Și așa fiind, e deasupra oricărei contestații.
Acum...
...dacă pot plăti bunătatea pe care mi-ai arătat-o cândva.
Îngenunchează.
Prin puterea investită în mine de tatăl meu, Regele Edward...
...și de toți martorii de aici...
...te investesc...
...Sir William.
Ridică-te...Sir William.
Poți concura?
Acolo e turneul pe care trebuie să-l termin.
Acum, ești în stare să concurezi, sau penalizarea rămâne valabilă?
Sunt gata.
Voi informa oponentul tău. Caută-i blazonul pe liste.
Imediat.
Mulțumesc, domnul meu.
Slăviți-l pe prințul Edward!
Domnii mei, doamnele mele...
...și voi ceilalți.
Vi-l ofer pe Philippe de Vitry, fiul lui Gilles....
-Ești sigur? -Da.
E numai vată de zahăr și haine de piele.
E o țintă mică...
...dar țintește-i inima.
--un cunoscut al faptelor mărețe...
...cuceritor al nenumărate regate, Contele...
...Adhemar!
Oh, Doamne. Aduc chirurgul.
Roland!
Tu ești chirurgul acum.
Haide.
I-a pus vârf.
Kate, du-mă înapoi la start.
Altfel suntem penalizați.
Ticălos nemernic!
Kate, nu pot respira. Nu pot respira.
După cum am spus, tâmplarule.
În ce lume m-ai fi putut bate oare?
Nu există un astfel de loc.
Ea e aici.
Cu tatăl tău.
Schimbă-ți soarta.
Haide să dansăm, tu și eu.
E două lănci la niciuna.
Trebuie să-l dai jos de pe cal sau să-l omori. Numai așa poți câștiga.
-Ai nevoie de mai multă căptușeală. -Nu, las-o jos.
Nu pot respira cu ea pusă.
Lance.
Abia pot s-o apuc.
La naiba.
Leagă-mi-o de braț.
Wat...
...leagă-mi-o de braț.
Fă cum spune.
Oameni buni!
Am ratat prezentarea!
Dar vă rog...
...vă rog, vă implor.
Ascultați-o acum.
Căci voi lăsa deoparte...
...prețiozitatea limbii mele...
...și voi vorbi direct.
Zile ca aceasta...
...sunt mult prea rare să fie risipite cu vorbe neîndemânatice.
Așa că, mi-e teamă, fără multă zarvă--
Scuză-mă, domnul meu.
Iată-l! Unul dintre ai voștri!
Născut la o aruncătură de piatră de acest stadion...
...și aici înainte să știți.
Fiul lui John Thatcher...
...Sir William Thatcher!
Acesta e numele tău.
Sir William Thatcher.
Tatăl tău a auzit asta.
Mergi cu Domnul, William.
William!
Ai fost cântărit.
Ai fost măsurat.
Și ai fost găsit, absolut,...
...că ești doritor.
Bine ai venit în lumea nouă.
Domnul să te ajute, dacă ar trebui să o facă.
William!
Da!
A câștigat! A câștigat!
L-ai învins, Will!
Oh, William.
O să scriu povestea asta.
Despre prinț și cavaleri?
Nu, toată. Toată activitatea umană e în vizorul artistului.
Poate nu a ta.
Tu dai rândul următor.